Släpp mig!
Jesus sa: "Ni måste sätta mig före andra människor...
...och ni måste sätta mig före er själva."
Hitler... Det var ett krav för medlemskap i nazistpartiet.
De måste sätta nazistpartiet och dess mål
före sin far, mor, bror, syster och sitt eget liv.
Det var en pakt. Ett löfte.
Men det verkliga arbetet är osynligt.
Och det sprider sig osynligt.
Ju mer osynlig ens organisation kan vara, desto större inflytande får den.
De kommer att anklaga mig för att ha svikit dem.
Och det gjorde jag.
De vill vara en osynlig organisation. Jag skrev två böcker om dem.
Men historien handlar inte längre bara om min erfarenhet.
Det tog lång tid innan jag insåg exakt vilka Familjen var,
och vilket inflytande de haft över vårt lands ledarskap.
Den här gruppen kan nå hela världen.
De träffade presidenter och utländska ledare
för att sprida sina åsikter om Jesus över hela världen.
Den nationella bönefrukosten har varit en tradition i Washington
för republikanska och demokratiska presidenter sedan Eisenhowers dagar.
Jag vill tacka alla i och utanför kongressen
som gjorde allt det här möjligt.
De kallade honom "den mäktigaste mannen i Washington man aldrig hört talas om".
Han är som trollkarlen från Oz.
Jag önskar jag kunde säga mer om det, men det funkar just för att det är privat.
Vi måste nå ledare.
Når man ledaren, då påverkas hela nationen för Kristus.
Sen tänkte vi: "Kan vi bo tillsammans?"
Jag ingick i gruppen C Street i Washington.
Guvernör Sanford, senator Ensign...
Alla var inblandade i skandalen.
Vi utför Herrens verk på djävulens lekplats.
Vi träffar en del avskyvärda personer.
Diktatorer, mördare och tjuvar.
Vore jag en illasinnad utländsk aktör,
då är det den sortens möte jag skulle vilja exploatera.
Alla i rummet höll i den tillträdande presidenten.
Det här är vad Familjen har väntat på.
Han är Guds man.
De säger att det handlar om tro,
men det är underförstått
att det allra viktigaste, det är makt.
Jag bodde med dem,
bad med dem i deras högkvarter, i deras maktsäte.
De var kongressmän, senatorer, världsledare.
En osynlig organisation som gömt sig mitt ibland oss i över 80 år.
Folk tror att det är nåt ondskefullt.
Att det måste vara en konspiration. Det är helt osant.
Det är en otrolig sammanblandning av kyrka och stat.
Det är ett ödmjukt exempel på ledarskap som aldrig tidigare existerat.
- Det är korrumperad demokrati. - Det är Guds makt.
Världen är i desperat behov av det här.
EN ORIGINAL-DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
All oro lämnar vi bakom oss.
All besvikelse kommer också att försvinna för evigt.
Vi antog ett program för en världsomfattande andlig offensiv.
Jag vet, som aldrig förr,
att vi är alla Guds barn.
Det finns bara en sak vi kan ta med oss genom den porten.
Dem vi har lett till Frälsaren.
Frukta honom. Älska honom.
Överlämna dig fullständigt.
Då blir du hans lärjunge.
Vad vi har påbörjat, ska vi avsluta.
En sak jag alltid varit intresserad av, och egentligen redan som pojke,
är idén om att det pågår strider mellan gott och ont.
Vi är aktivt inbegripna i ett krig med ondskans krafter varje dag.
Det finns demoniska influenser i våra liv...
...och man måste vara på sin vakt.
För en pojke gör det världen mycket mer skrämmande.
FÖRFATTARE TILL THE FAMILY
Men världen blir också mycket mer spännande.
Min mor dog i bröstcancer. Hon var ung, och jag var bara ett barn.
Hennes familj var troende kristna, pingstvänner.
Och när hon låg på sin dödsbädd,
bjöd hon in medlemmar från olika trosläror att be med henne.
Och jag märkte att vissa av dem bad för hennes frälsning.
Ända in i döden ville de att hon skulle gå med i deras samfund.
Vissa bad om att hon skulle befrias från sin sjukdom,
att hon inte skulle lida mer, utan få leva längre.
Och den frågan: Befrielse eller frälsning,
i den kommande världen, eller frihet i detta livet...
...det gjorde starkt intryck på mig,
och har lett mig till alla de historier som fångat mitt intresse.
VAD ÄR EN SEKT?
När jag nyss fyllt 20 beslöt jag mig för att skriva om religion.
Jag bodde i New York när jag jobbade på boken,
och jag hade hört att en gammal vän, en man vid namn Luke, var i stan.
Luke var en väldigt lovande kille.
Han kom från en överklassfamilj, och hade en utstakad livsbana.
Han var förlovad och skulle göra finanskarriär.
Men sen lämnade han allt det, och flyttade långt bort
och gick med i en grupp. Familjen var rädda att det var en sekt.
Han verkade bara försvinna.
Familjen visste att jag skrev om religion, och de sa:
"Kan du träffa honom och se vad han sysslar med?"
Det här var strax efter 9/11.
Han sa att han ville utforska sekularitetens ruiner.
Han sa: "Nu syns det tydligt att det är en kamp mellan gott och ont."
Han verkade helt förändrad.
Han berättade om den grupp han gått med i.
Han sa: "De är inte kristna."
Vi följer Jesus. Vi är tjänare.
Vilka tjänar ni?
Män som har valts ut av Gud för att bli ledare.
Politiker.
- Finns det en organisation? - Nej.
Ingen kyrka, inga präster, inga regler och ritualer.
- Men ni läser väl Bibeln? - Visst, men vi arbetar mest.
Vi räfsar löv, spelar basket, städar toaletter.
Vänta, städar ni toaletter åt politiker?
Jag vet att det låter konstigt, men det är det inte.
Vi är bara ett gäng killar som bor ihop.
Det är toppen.
Det verkade så enkelt.
Sen bjöd han dit mig för att se det med egna ögon.
Eftersom jag knappt visste nåt om det, så åkte jag dit.
Använder du droger, alkohol eller receptbelagda läkemedel?
Man kom bara in på rekommendation.
Jag intervjuades i ett kontor på Capitol Hill,
av en rådgivare till en republikansk senator från Oklahoma.
Har du flickvän?
Han frågade om min relation med min flickvän...
- Är hon kristen? - Ja.
...och om mina föräldrar.
Sen förstod jag att de frågorna
var ett test som handlade om vad jag var villig att ge upp.
Och jag svarade väldigt uppriktigt.
För då var jag absolut inte någon undersökande journalist.
- Stod du din mamma nära? - Ja.
Det förekom inget smygande, ingen list.
Jag sa att jag var författare och att jag hade rest runt i landet
för att försöka förstå olika idéer om Jesus,
och att jag ville få veta mer om deras tro.
Hyran är 400 dollar för kost och logi.
Det var nog en vecka senare. Jag hade klarat provet.
Jag var välkommen att komma och bo med dem
och vara en "broder".
Några av bröderna hämtade mig
och körde mig över floden till Arlington i Virginia,
en förort till Washington där många underrättelsetjänstemän bor.
Vi körde in på en återvändsgata,
och förbi en stor, vacker herrgårdsbyggnad i georgiansk stil.
- Fint hus, va? - Ja.
Jösses.
Jag visste inte vad jag skulle säga om dig, så jag sa:
"Det kommer en ny kille, från New York.
- Han är författare och jude." - Halvjude, faktiskt.
"Och han vill lära känna Jesus." Vet du vad de sa?
Nej.
Hämta hit honom.
Kom nu.
Allt till Gud i bön
Uppstår prövningar och frestelser?
Jag flyttade in i ett hus som hette Ivanwald.
Killar? Det här är Jeff.
Det var ett helt gäng killar där. Det kändes lite som en studentförening.
Men ingen öl, och inget annat. Det var en gudfruktig studentförening.
Herren i bön...
Och snart insåg jag att det här inte var vad jag hade väntat mig.
- Jeff. - Välkommen till Ivanwald.
Tack.
Du kommer nog att trivas här.
- Då ska du få komma iordning. - Ja.
Umgås man i vissa sällskap i Washington, då hör man talas om det.
Det fanns ett killhus och ett tjejhus.
Det var en liten enklav, en paus från det vanliga livet.
Där fanns killar från hela världen, och från alla samhällsgrupper.
Religiösa, icke-religiösa, ifrågasättande, skeptiker.
Det var hudlöst. Det var äkta.
Det påminde om de 12 killarna man läser om i den där boken.
Och för en ung kristen politiker,
så var det exakt vad jag behövde.
Ja.
KRITERIER FÖR BOENDE PÅ IVANWALD
GOD HÄLSA (FYSISK, MENTAL)
- DELTAGANDE I AKTIV LIVSSTIL - INGET NUVARANDE ELLER TIDIGARE MISSBRUK
Levnadsreglerna där var så precisa att det var avkopplande.
Inget svärande, inget drickande, inget sex, ingen själviskhet.
Man ödslar inte tid på tidningar, tittar aldrig på tv.
...troget in i himlen.
Man äter kött. Man studerar evangelierna. Man spelar basket.
Gud älskar en man som sätter en trepoängare.
Jeff?
Leder du oss i bön?
Visst.
Herre vår Gud, himmelska fader.
Jesus, tack så mycket för...
...killarna här, och...
...möjligheten att få spela basket, och...
...att lära mig lagarbete och...
...att lära mig att kämpa för dig.
Vi ber om detta i Jesu namn. Amen.
- Amen. - Amen.
Den typen av historieberättande som jag gillar...
...handlar om att göra djupdykningar i andras liv.
Och då kan man vara en del av den världen tills man går vilse.
Andligt sett är det farligt, eftersom man kan bli omvänd.
På Ivanwald ville jag se vad som hände om jag under en tid
accepterade deras idéer.
Vart ska jag fly för ditt ansikte?
Om jag far upp till himlen, är du där.
Bäddar jag åt mig i dödsriket, är du där.
Visst är det mäktigt?
Man kan inte fly.
Det kvittar vart man än vänder sig, för Jesus finns där och väntar.
Jesus är smart.
Han kommer att nå dig.
Låt oss be.
"Jag ropar till Herren.
Jag ber om hans nåd.
Jag prisar dig, full av fruktan..."
Vi bad om att bli brutna.
Vi bad om att bli inget.
Vi bad om att lära oss att lyda.
Här är vi säkra med våra bröder, och vi lär oss om Jesus.
De sa: "Det här är vår främsta relation, med denne Jesus."
- Förstår du det? - Ja.
Vi bad om att vi skulle övervinna det vi kallade "vår inre rebell".
- Jeff? - Hej.
- Jag ser att du antecknar mycket. - Ja.
Men lyssnar du?
Det är mycket att ta in, men det här är allt du behöver.
Det är Bibeln. Den delen som betyder nåt. Det är bara Jesus.
En sak som förvånade mig,
var att trots att de flesta av männen var väldigt pålästa,
så brydde de sig inte mycket om Bibeln.
Man fick en liten bok.
En liten bok med titeln "Jesus".
Det är allt. Bara "Jesus", inget annat.
Den innehöll de fyra evangelierna enligt Matteus, Markus, Lukas och Johannes.
Apostlagärningarna kallades för "Ambassadörernas gärningar".
Och de behövde inte läsa mycket mer än så.
De studerade inte mycket teologi.
De brottas inte med Gud eller med samvetet,
sånt som brukar ingå i fundamentalism. De pratar inte om djävulen.
Bara Jesus. Det är allt.
Vilken del av Jesus var psaltaren 137?
137...
"Du Babels dotter, dömd till undergång,
salig är den som griper dina späda barn och krossar dem mot klippan."
Vilken del av Jesus finns i det?
Jeff, min broder, jag vet inte.
Han talar nog om det för dig när det är dags.
De sa att kristendomen hade missförståtts,
att alla de godtrogna tror att Kristus kom
för att predika jämlikt till alla. Men icke.
Jesus hade maktcirklar, sa de. Närmast finns Jakob och Petrus.
I nästa cirkel finns lärjungarna.
Och här ute...
...finns alla andra. Och de får också budskapet,
men inte i osminkad form.
De kan inte hantera sanningen.
Låt oss vara kärleksfulla.
Men nu ingår vi inte i den yttre ringen, utan finns i en av de inre cirklarna...
...och vi är de nya utvalda.
De som betyder nåt.
Som en broder på Ivanwald, som en bland dessa nya utvalda,
fick en del av oss i uppgift att arbeta i deras högkvarter, Cedars.
Vi räfsade löv och städade toaletter.
För mig kändes det absurt
att en religiös rörelse fostrade ödmjukhet
genom städning av de mäktigas toaletter.
Låt mig hjälpa dig.
Cedars är en stor herrgårdsbyggnad med vita pelare
som är lite lik Vita huset.
Det är tydligt att det är deras maktsäte,
för det är där de tar emot många utländska ledare.
Honom känner jag igen.
Det är den republikanske senatorn från Oklahoma.
Ja. De kommer hit allihop.
Vänstern, högern, republikaner, demokrater.
Men de attributen speglar inte rörelsens vision.
Den är större än så.
Ugandas president kom hit häromdagen.
Vi bad för honom.
Familjen har vänner över hela världen.
Det kom afrikanska diplomater, ryska medborgare,
kongressmän och senatorer.
Och då insåg jag att det här var viktigt.
Det här var inte bara en fängslande story. Mäktiga människor kom hit.
Ja, jag hade hört talas om dem, men det var mer allmänkunskap.
De var inga grannar som man lärde känna väl.
Jag lärde känna dem när min katt blev påkörd av en av deras limousiner.
Händelser av den typen inträffade.
De uppträdde inte direkt vänskapligt.
Carla är också här.
- Jag hittade en del korrespondens. - Bra.
Ja.
Jag var engagerad i grannskapet, och det verkade som
man antingen var med eller mot dem.
De hade en stor karta över området. Det här är intressant.
Visste du att de hade en stor karta över kvarteret
och att varje hus hade tilldelats en färg
baserat på om de som bodde där var positiva till brödraskapet?
Grön, gul och röd.
Stöd, likgiltighet eller antagonism.
- Det hade jag glömt. - Det är som en krigskarta.
Jag var länge ordförande i medborgarföreningen,
vilket är skälet till att jag knackade på dörren en dag och sa:
"Jag vill veta vad allt det här handlar om."
En väldigt trevlig man visade mig runt i det stora huset, Cedars.
Det var ett hus i 1850-talsstil.
Det var vackert restaurerat, och inrett för att imponera.
Sen visade de mig runt i pojkarnas bostäder.
Pojkarna var ute.
De utförde trädgårdsarbete och rensade stuprör.
Och de sa att de skulle fortsätta med det tills Gud talade till dem
och gav dem instruktioner om hur de skulle leva framöver.
Och jag sa: "För en grupp människor i 20-årsåldern
är de onormalt passiva."
När jag var i pojkarnas sovsal
sa en av dem: "Vi har ett bönemöte på tisdagskvällar.
Du kan väl delta?"
Så jag gick på deras tisdagsmöten, vecka efter vecka.
Vad de erbjöd sina anhängare var en känsla av tillhörighet,
ett okritiskt "vi stöttar dig i vått och torrt".
Och sånt kan kännas väldigt lockande.
Jag skulle inte ha nåt emot att bli accepterad på det viset.
Jag fick bara en liten skymt av deras teologi,
och jag känner inte till deras typ av kristen tro,
eller om alla där ens är kristna.
Men när jag förstod att deras mål var att nå de rika och mäktiga,
då kändes det olustigt.
Men jag ställde aldrig oartiga frågor. Jag satt bara och lyssnade.
Nästa vecka var det inget bönemöte, och sen hölls det inga fler.
De försökte nog bli av med mig.
Jag vet. Försök ta ett djupt andetag.
Du är väl hemma?
Jag önskar att jag var där, men jag kan inte göra nåt åt det.
Jag kan inte bara gå härifrån.
För att... Jag ska fråga dem.
Och kanske i morgon...
Nej, du kan inte komma hit.
Hej.
Hur mår du?
Det är fint att höra din röst.
Ja, jag har mycket att berätta för dig...
Jag måste konfiskera den.
Jag ringer upp. Hej då.
Jag skojar.
Samtal är tillåtna, men inget vi rekommenderar för er nya.
- Vi vill ha er fulla uppmärksamhet. - Jag lät Luke få lite tid med sin fästmö.
Lukes fästmö är en slinka. Hon lyder inte Gud.
Vi är ansvariga inför varandra. Det är brödraskapet.
Jag ska se till att du inte avfaller från Kristus.
Okej?
Okej.
Det är viktigt att komma ihåg
att de här bröderna inte var dåliga killar.
De var där för att de letade efter mening.
De ville känna att de var en del av nåt värdefullt.
När jag hade varit där en tid, sa en av bröderna:
"Jag vill att ni gör något ihop. Ni ska bryta arm."
Sen skrek nån "tackla",
och plötsligt kastade de sig över mig och slog mig.
Släpp mig!
Släpp mig, sa jag!
Då fann jag det väldigt märkligt,
men det fanns faktiskt ett bakomliggande andligt budskap.
Den Jesus de flesta av oss känner är ömsint och kärleksfull.
Han är Guds lamm.
En fredlig och mild gestalt.
Men deras Jesus...
Jesus kärlek är stark. Jesus är ingen vekling.
Om Jesus levde nu, vore han kanske en Navy SEAL.
Om Jesus levde nu vore han grym på football.
Det var andlig träning.
Det var en muskulös kristen tro.
Sen förstod jag att de "bankade in Kristus i mig".
Det här var initiationsriten då alla våra kroppar blev en.
Jag kan inte andas!
Släpp mig!
Om en faller, kan hans vän hjälpa honom upp.
Du är en av oss nu.
Ställ er i ring.
Bröderna kallade vår grupp för en familj.
Och de sa att jag hade blivit en medlem av familjen.
Eller brödraskapet, som det ibland kallas.
Men namnet är inte viktigt.
Och ibland gjorde jag ett misstag och nämnde nån politisk figur...
"Är de medlemmar?" "Nej, de är en vän till familjen."
Det var subtila distinktioner.
Och det är en del av osynligheten.
En gång frågade jag om hierarkin, den organisatoriska strukturen.
Och de sa: "Varför pratar du hela tiden om det?
Det är bara jag, du, du och du, och vi är ansvariga inför varandra.
Och det är så Gud vill ha det."
Det föll mig aldrig in att be om ett organisationsschema.
Vilka människorna är, hur de är organiserade, strukturen...
Och de som funnits med länge var kvicka med att säga:
"Kalla det inget." "Men det måste heta nåt."
Så man kallade det brödraskapet eller en grupp vänner som följer Jesus.
Men om man bortser från försöken att sätta en etikett på det...
Om man ser till det relationella... Var finns det ens något liknande?
Det här är nåt världen är i behov av.
Ni är här för att lära er att styra världen.
Du har väldigt intensiva ögon.
Tack.
Låt oss prata om Gamla testamentet.
Vilka skulle ni säga är de goda?
- Moses? - Noa?
David.
Kung David, bra.
Vad gjorde honom god?
Han hade stark tro.
Kung David gillade att göra elaka saker.
Han låg med en annan mans fru. Batseba.
Han mördade i stort sett hennes man.
Och han ska vara en av våra hjältar?
Jösses Amalia! Gud gillar den här killen.
Vad handlar det om?
Är det för att han försökte?
Han ville göra det rätta.
Nån mer?
För att han var utvald.
Ja. Utvald.
Intressant regelverk, eller hur?
Låt säga att en av er våldtog tre små flickor,
och nu sitter ni här på Ivanwald. Vad skulle jag tänka om er?
Att jag är en hemsk person?
Nej.
Jag är inte här för att döma er.
Jag är här av en enda orsak.
Vad är det?
Jesus?
Det upprörande ögonblicket åskådliggör det hela för mig.
Det handlar om att vissa människor är mer utvalda än andra.
Och om man är utvald, så kvittar det vad man gör.
Jag finns ändå hos dig.
- Och sen sa han.. - Vi väljer våra ledare.
Jesus väljer sina.
Och vi varnar alla om att den framtida kungen kommer.
Han är inte bara av det här landet...
...utan av världen.
Cedars är ett avskilt ställe.
Det har en lång historia, det är vackert
och gästfriheten står i centrum.
Vi ansvarade för en frukost varje vecka.
Vi kallade den ambassadörsfrukosten.
Antalet ambassadörer som närvarade var nog ganska begränsat,
men här kunde personer som hade offentliga uppdrag
äta frukost och be ihop.
- Justitieministern. - Så fint att se dig.
Många högt uppsatta personer kunde sänka garden
och ha riktiga konversationer...
...långt från rampljuset och kameralinsen,
och lita på att Jesus skulle...
...finnas där.
- Det här är imponerande. - Det är den före detta justitieministern.
Matteus 11:27.
"Ingen känner Sonen utom Fadern.
Ej heller känner någon Fadern utom Sonen,
och den för vilken Sonen vill göra honom känd."
Jag behövde inte fråga vem som bestämde, för vi talade ofta om honom.
Han hette Doug Coe.
Vi ska göra allt vi kan för att hjälpa er och ert land.
Han hatar rampljuset.
Det handlar inte om honom, utan om Jesus.
Jag ville ge er en liten gåva från vår lilla värld.
Han presenterades för mig som en broder,
men han var den första brodern.
De sa att han var en enkel man
som stod närmare Jesus än nån annan levande person...
...och om Doug Coe bad till Gud om nåt, så hände det bara.
Alla gillade att ingen utanför Familjen visste vem Doug Coe var.
De älskade att prata om hur Doug Coe bara dök upp i nån presidents ämbetsrum,
eller hemma hos nån premiärminister.
Han var helt klart en ledare för rörelsen.
Och jag ville verkligen veta vem Doug Coe var.
Vet du vad jag oroar mig över? Muslimerna.
De föder för många barn. Vi dödar för många av våra.
Vad är bästa sättet för de kristna att vinna mot muslimerna?
Finns det för många muslimska barn kan det leda till problem.
Men ert fokus på etiketter,
"kristna" och "muslimer", står i vägen för era böner.
Organiserad religion distraherar från Jesus.
Vi måste fokusera på Jesus, och inte på religioner.
Hur gör vi det?
Det är bra att ha vänner.
Vet ni vilken skillnad en vän kan göra? En vän man är överens med?
Två eller tre vänner som kommer överens och ber.
De kan åstadkomma vad som helst.
Överenskommelse...
Du är författare. Vad betyder det ordet?
Enighet. Överenskommelse betyder enighet.
Total enighet.
Det finns ett annat ord för det.
Ett förbund.
Förbund.
Kan du komma på nån som ingick ett förbund...
...med sina vänner? - Jesus.
Hitler.
Hitler skapade ett förbund.
Maffian skapade ett förbund.
Se på styrkan i deras band.
Det är mäktigt.
För dem handlar det om ära.
För oss handlar det om Jesus.
Hitler, Stalin, Mao Zedong, Osama bin Laden.
Familjen har ett vapen som de ledarna saknade.
Den "fullständige Jesus" av ett brödraskap i Kristus.
Det är vad ni får med ett förbund.
Jesus, plus inget.
Den frasen: "Jesus, plus inget"...
Den var banal och totalitär på en och samma gång.
Jag måste gå.
Kongressmännen i rummet verkade ha fått en uppenbarelse.
Och många har förklarat det så:
"Doug tog mig från religion till Kristus."
Doug Coe var en helgonliknande person
som satte andra människor främst.
Hans relation med Herren gick också före allt.
Och han ville inte ha några lovord.
Nära slutet av min säsong på Ivanwald fick jag hjälpa till med en bönefrukost,
och jag minns att Doug sa:
"Googla mig, och ta bort sånt som står om mig.
Jag vill inte att nån ska veta...
...och få en känsla av att jag är en mäktig person.
Det här handlar om Herren. Om att ena människor.
Det här handlar om nåt mycket större än mig."
Det kändes väldigt betryggande.
Den här staden lever ju på makt, prestige och inflytande.
"Låt oss vara inflytelserika, men i tysthet."
Sådan var Doug.
Jesus Kristus...
När han organiserar så bygger han på ett osynligt vis.
När ni tittar på er kropp
så är inte levern, musklerna och hjärnan utanför kroppen.
Han byggde en fungerande organisation och täckte den med vacker hud.
Inom maffian använder man samma typ av organisation.
Allt synligt är förgängligt.
Allt osynligt är permanent och varar för evigt.
En osynlig organisation har alltid större inflytande.
Jag skrev öppet i min dagbok, och mindre öppet med tiden.
BLODSFÖRBUND
Saker som förvånade mig,
konversationer jag hörde och frågor som uppstod...
VEM BRYR SIG OM LEDARNA?
Med tiden blev dagboken en detektivs dagbok.
JESUS + INGET
Jag undrade vad de menade med "Jesus plus inget".
SFÄR AV INFLYTANDE
Vilken sorts inflytande ville de ha i världen?
Då visste jag inte vad deras mål var,
men livet på Ivanwald gav mig en del ledtrådar.
En kväll hade vi ett samkväm med vårt systerhus,
unga kvinnor från ett hus som kallades Potomac Point.
En del av dem var väldigt unga. De flesta var i 25-årsåldern.
En del av de äldre männens fruar var också där,
och de sågs som "ansvariga mödrar".
Försiktigt, pojkar.
De hade full koll.
Så självklart förekom inget sex.
- Hej. - Hej.
- Ska du på bröllop? - Du har slips på dig.
Ni har inte slips.
Nej, det har vi inte.
Hela organisationen är grundad på idén om manligt ledarskap.
- Hej. - Hej.
"Som Kristus är för kyrkan,
så är en man för sin familj."
Det finns hierarkiska nivåer som alltid måste iakttas.
Jag hade aldrig levt så könssegregerat förr.
Det här är Jeff.
- Hej. - Han är ny.
Kvinnorna jag talade kort med, de sa att unga män ofta fick en mentor.
Kanske var det en inflytelserik medlem inom Familjen, kanske en politiker...
Ibland ingick även en underordnad politikertjänst.
Men för kvinnorna blev det inte så.
De skulle lära sig att tjäna,
och styrdes mot relationer med männen i brödraskapet.
De sa att "passande makar" var målet.
- Får jag fråga dig en sak? - Ja.
Känns det nånsin konstigt att tjäna män?
Nej. De är så upptagna med att älska oss, men vem älskar dem?
Gud vill ha en personlig relation med var och en av oss.
Jesus är en person.
En riktig person.
Inte nån abstrakt idé.
Han vill att du ska känna honom.
Hur kan du vara så säker?
Tvivlar du aldrig?
Det gör inget.
Tvivel är bara ett preludium till glädje.
Som bröder på Ivanwald var vi utvalda.
Jag, inte du.
Du må vara en god person, men du är ingen broder. Du är inte utvald.
Jag är det.
Det var vad man fick. Vad gav man upp?
Man gav upp de som inte var utvalda. Andra relationer.
Så man har hierarkin, de koncentriska cirklarna.
I mitten finns Jesus.
Sen kommer din cell, dina egna bröder,
och vi är bara ansvariga inför varandra.
Och sen kommer din familj, dina barn, dina föräldrar, din partner.
Efter det.
Hitler, Stalin, Mao.
Den sortens absoluta lojalitet, det var målet.
Jag har sett bilder på de unga männen i Röda gardet.
20, 22 år gamla, i Kina.
Ett bord uppställt som ett slaktbord.
De förde in den unge mannens mor och far.
De lade henne på bordet och placerade en korg bredvid.
Han tog en yxa och högg av hennes huvud.
Viet Cong, Hitler, Mussolini med svartskjortorna.
Samma sak ingår i alla deras eder.
"Vi lovar varandra absolut enighet, ända in i döden."
Det var en pakt, ett löfte.
Efter många dagar där,
hade jag börjat känna en viss tillgivenhet för bröderna.
Jag kände att jag ingick i gruppen.
Jag hade åkt dit utan någon plan för hur länge jag skulle stanna.
Jag ville bara ta reda på mer.
Jag hade fått ta del av flera olika, och ibland underliga, Jesus-versioner.
Men Ivanwald var verkligen det mest ovanliga jag stött på.
Och jag tänkte: "De här killarna tänker alltid på varandra.
Det finns en godhet här."
Jag var inte redo att åka därifrån.
Men Luke, mannen som bjudit dit mig...
Hans fästmö hade tydligen blivit utsatt för sexövergrepp,
och självklart var hans första tanke: "Jag tar nästa plan dit."
Bröderna sa: "Nej, vi är dina bröder. Du ska vara lojal mot oss.
Varför utsattes hon för sexövergrepp? Var befann hon sig eftersom det hände?
Vad gjorde hon?"
Men Luke åkte ändå,
och de sa föraktfulla saker om honom.
De kallade Luke för en förlorare.
Han valde henne, och inte att utöva sport med sina bröder.
Då blev han en förlorare.
Att sätta Jesus före allt annat verkar så enkelt.
Det är det inte.
Du gör det rätta.
Jag hoppas att det löser sig för dig, Jeff.
Jag vet att du har många frågor kvar.
Du frågar en jävla massa.
Ja.
Det här besvarar kanske några.
ETT LEDARSKAP LETT AV GUD BRÖDRASKAPSRÅDET
KONFIDENTIELLT
Finns det mer?
Ja, mycket mer.
För att vara en osynlig organisation har de många akter.
Då så. Nu sticker jag.
Hej då.
- Lycka till. - Ja, lycklig resa.
Sen började jag läsa historien om det jag blivit involverad i.
Det var inte bara en kristen organisation,
utan en fundamentalt antidemokratisk rörelse
som stått i centrum för USA: s religiösa konservatism i 70 år.
"Vi vill se ett ledarskap lett av Gud,
ledare av alla samhällsnivåer..."
Och jag upptäckte att den här organisationen,
som förnekade sin egen existens,
var ett av världens största nätverk med mäktiga personer.
Uganda, Rumänien, Nigeria...
Vi börjar nu en världsomfattande andlig offensiv.
Det började med ett möte mellan 19 affärsdirektörer.
Göm rörelsen.
Ingen organisation, inget medlemskap,
ingen publicitet. Jesus infiltrerar världen.
Endast Gud kan veta hur stort inflytande vi haft...
Utvalda.
...mannen som åtar sig...
...en utmaning att bli...
- Vi vill se ett ledarskap lett av Gud. - Utvalda.
Ledare på alla samhällsnivåer...
...ledda av Gud. Utvalda...
Sanna lärjungar...
- Mycket har gjorts. - Bröder hängivna Kristus.
Mycket mer måste göras.
Fienden är ännu på fri fot.
BASERAT PÅ JEFF SHARLETS BOK "THE FAMILY", MED VISSA ÄNDRINGAR.
Undertexter: Kristina Donnellan